Když jsem byl mladý, potkal jsem na jezeře krásnou dívku.
Skuzi!
švýcarsko?
Jo, Švýcarka.
Jsi Američan?
- jo. A ty? - taky.
Pluj, dokud neucítíš peníze, anebo nestoupneš do čokolády.
Dobře, díky.
Dej pozor!
- V pořádku? - Jo.
Hrají
JAK PŘICHÁZEJÍ SNY
Možná?
vlastně, to ne.
před 2 roky
jsem si rezervoval to místo.
A když poprosím?
Udělám vyjímku.
Našlas Švýcarsko?
Našla.
A přiletěla jsem do Missouri. Vyvěsila jsem vlajku a prodávala
jsem korálky domorodcům.
Dělají dobré snídaně. Přinesla jsem pár.
Jsem Anna.
Collinsová.
Vím, to tys našla Švýcarsko. Píšou o tom všechny noviny.
Jsem Chris Nielsen.
Odkud jsi věděla,že tady budu?
Nevěděla jsem to.
Hudba
Kamera
- Musíš něco sníst. - Sním něco ve škole.
Vím, co to bude.
Mám dnes zápas.
a test z matiky.
Jsem nachystaný. Vpoho.
Mami.
vyzvedni mě po škole. Nechci se dívat na zápas.
Mám práci.
Angie vyzvedne tebe
i tvého bratra.
vezme velké auto.
- Zítra se příjdu podívat na . vystoupení sboru.- Nemohla jsi.
Chci vás poslouchat.
Už je pozdě!
Vyprovodím vás.
- Natřete jim to! - Dobře.
Miluji tě.
Chceš snídani Iani?
- Zdravou snídani. Nevyměň ji... - Za křupky. Vím.
Scénář
téhdy naposledy jsme je s Annie viděli živé.
Režie
Když nám smrt bere naše děti,
pokládáme si hodně otázek.
Jaký je smysl života
po takové tragédii?
Evangelium sv. Lukáše mluví o ráji,
který nás čeká.
O ČTYŘI ROKY POZDĚJI
A šťastnou vítězkou je...
Stacey Jacobsová!
Vítej, Stacey.
Jsem doktor Nielsen.
Pozdě.
Hezký pramínek.
Potřeboval to. Čekal na to 10 let.
Stacey!
Co to znamená?!
Nic se nestalo. Moje děti říkají: "I tak ses nedíval".
Máš ráda králíky?
Udělej tohle.
Divoký králík.Opatrně.
Udělali jsme rentgen.
Vidíš,máš víc fotek
než modelka.
Nosilas někdy brýle?
Nenosila.
Bolí tě hlava?
Bez přestání.
Udělej pro mě něco. Zakrýj si nosi pusu.
Tak. A oddychuj.
- Paní Nielsenová. - Moje žena.
Dokážeš vydržet déle, než ona bude mluvit?
Mám problém.
Mluv. Klidně.
Nedojelo 8 exponatů.
Musím nájít jiné, přivést, ustavit a osvětlit.
Nepanikař.
To je naše výročí,
a já všechno pokazila!
Chrisi! Musím tu zůstat.
Dobře, něco ti povím.
Možná vezmeš "Řeku Hudson"?
To jsou 3 obrazy.
a Hollenbecka...
Obrazy Hennicksa: 16,19,23.
a "Most".
Ale ony jsou ve Fairfieldu, a nemám pro ně koho poslat.
Pojedu po práci
a přivezu je do galerie.
- Uděláš to pro mě? - Jak se ti odvděčím!
Můžeš vystavit svoje díla!
Jsou hodně sexy!
Vrátím se domů později.
Později,ale vrátím se.
Miluji tě, Bello.
Já tebe taky.
Ahoj.
Máš ráda malířství?
žena pracuje v muzeu. Sama taky maluje.
Pro mě jsou obrazy nejdůležitější.
Kromě tvého mozku.
Cítíš se lépe?
Migréna.
Říkal jsem: "Miluji tě".
Zapamatuji si to.
Musel jsem to říct.
- Nic se nestalo? - Asi ne.
Jsem doktor.
Prosím,nehýbej se!
Chrisi?
Víš, co se stalo?
Snědl jsem špatnou rybu před spaním.
Kdo jsi? Lékař?
Operuješ mě?
Kdo jsi?
Proč tě nevidím?
Ginger, vidíš mě?
jo, psi vidí jinač.
vidíš mě teď?
Doktůrku! Jsi rozmazaný.
Budu výraznější, kdykoliv budeš chtít. Rychle ses dostal domů. Divné,že?
Ve snu čas nemá význam.
Umřel jsi, Chrisi.
To je sen. kdybych umřel, věděl bych o tom.
Bývá to různé.
Chci, aby už šli.
Vidím všechny, proč...
Nechceš mě vidět, protože nechceš být mrtvý.
Děti byly malé, když umřely.
Vzpomínáš si na děti,
když ještě žily.
Jestli ona jede do nemocnice, já taky.
Katie nejede...
Katie se nebude léčit.
Miláčku, ona dostane injekci.
Nebude trpět.
Zabiješ mého psa?
Pomůžu ji umřít.
Miláčku.
Ona hodně trpí.
Chci ji ulevit, protože ji...
- Miluji! - Chceš zabít mého psa.
jsi naštvaná.
Tak je to se smrtí.
Co s ní bude?
Půjde tam, kam my všichni.
Je to tak zlé?
Díky, žes neposlechl mámu.
Kdy?
Když říkala,že sem nemáš chodit.
Nedovolila to, kvůli...
škole a učení...
Bavil jsem se s mámou.
Vždycky se posloucháme navzájem.
O čem se bavíte?
abychom tě vzali ze školy.
Ta škola je špatná.
Kde teď jsme?
Možná tady nechceš být? To je tvůj pohřeb.
Jsem v narkóze?
Nevidím ostře.
Ale vidíš sebe. Přestáváš se bát.
Bát...?
že zmizíš.
Nezmizíš. Jen jsi umřel.
Ta žena ztratila svoje děti před 4 roky...
A to je dárek. Pro mě.
Na naše výročí.
To je zvláštní den.
Její vize našeho místa, kde jsme se potkali poprvé.
Měli jsme se tam vrátit na stará kolena. Dokončit život jako starouškové.
Tam...
Dům našich snů.
To jsem asi já.
Ta rozmazaná postava, to je Annie.
Divně známá, doktůrku!
Pohřeb skončil.
Proč to trvá po pohřbu?
Drahý deníčku...
Píšu do tebe, protože můj psychiatr je hlupák.
vymýšlí terapii!
Protože jestli po smrti dětí jsem šla do depresí, tak co teď
jak je hloupý!
myslí si,že to díky němu jsem se uzdravila...
a to jen díky Chrisovi.
Kreslení bylo jeho posedlost. Používal umění
aby mě miloval,a pomáhal mi,
abychom vždycky byli spolu.
Jsem dítě štěstěny.
Myslíš na mě. Mysli na mě vždycky.
Pocházíš ze mě. Vždycky bylas ze mě.
Četli jsme si navzájem v myšlenkách, pamatuješ?
Já stále jsem.
Stále jsem!
dál existuju.
Napiš to.
Napiš.
"To je Chris".
"Já...
stále...
jsem".
Přečti to.
Přečti.
Kdy se to skončí?
Nemá to zákon. Skončí se to, kdy budeš chtít.
Kde jsi byl?
Na jiném místě. Myslíš, že jsem výtvor tvé fantazie?
Všechno je skutečné. Annie, ty. Takový je toho smysl.
Jestli je smysl...
tak se to skončí, když nebudeš chtít, aby trpěla.
Navždy...
Neboj se.
Nenechám tě samotnou. Nikam nejdu.
Nashledanou, miláčku.
Katie?! Jsi to ty!
Znovu jsi mladá!
Katie!
Něco tu nehraje. Jsem v psím nebi.
Tam, kde všichni jdeme, nemůže být špatně.
A možná to ty jsi v mém nebi?
Annie!
Chrisi! Co děláš s tím stetoskopem?
- Albert Lewis? - Naposledy jsi mě viděl,
když jsem měl 63 let.
Myslela sis, že budu
starý a sešlý?
Kdo by chtěl mít 63 let věčně?
Pozor, voda!
Kdo ze mně? Pojď do mě! Je slyšet blues!
Tancuješ na vodě! Jak teče!
Tos byl ty, tebe jsem potkal, hned jak jsem umřel!
Myslel jsem, žes mě poznal, protože mi říkáš "doktůrku".
Byl jsem tvým oblíbeným "doktůrkem".
Podáš mi ruku? Znovu mám potíže, šéfe.
Chrisi! Pojď.
jsi hrozný!
Hodně jsi mě naučil. Máš to tu pěkné!
To ty to máš pěkné.
- Já? - Jo! To je tvoje práce!
Zpočátku se cítíme nejistě a malujeme svá bezpečná místa
Ale ty první jsi maloval barvami!
Hodně věcí nenamaloval.
jako toho ptáka!
Annie ti pomohla začít, vedla tvoje ruce.
Teď tady tvoříš celý svět. s vymýšlením, známých obrazů...
Proč se nehýbá?
Bude se hýbat, když budeš chtít.
- Může letět střemhlav? -ty jsi teď malíř!
To je tvůj svět!
A tyrkysové křídla?
a trochu fialové!
- To jsem neudělal! - To já.
- Jsme spolu - oba rozhodujeme. - Můžeš přikázat slonovi létat?
jestli Annie namalovala
váš dům?
Ano, náš vysněný dům.
Přejdeme přes řeku.
Pojďme zkratkou.
Pěkná zkratka.
Je to lehké. Podívej!
- Utopím se! - Nemůžeš. Nežiješ.
Já jsem tu doopravdy?
Co myslíš jako "já"? Jsi svoje ruka, noha?
Částečně.
Bez nich nebudeš sebou?
Budu.
Víš, co je "já"?
Možná mozek.
Mozek je část těla, jako nehet nebo srdce.
Proč mozek má být tebou?
Protože moje "já" je hlas v mé hlavě.
Mozkem myslím, cítím, mám pocit bytí.
Jestli máš pocit bytí,
tak nejsi. Protože stále tu jsi.
Nemá okna. Bojíš se něco vidět?
vypij to. mysli si, že je to káva, a stane se jí.
To je káva.
Barva!
Tmavá.
- To je tak těžké? - Co?
Mozek to je maso. Hnije a mizí.
Myslel sis, že je nejdůležitější?
Jsi v domě.
To neznamená, že jsi dům.
Dům se rozpadá, a ty odcházíš.
- Odstavil jsem ho. - Vidíš svoje čelo, protože chceš.
Vidíme to, co si vybereme.
Něco ti ukážu.
To je skutečné! A kde jsou barvy?
Už je nepotřebuješ. Teď je to tvůj svět.
Mysl je reálná, materiál je iluze.
Paradoxní, co?
- Kde je Bůh? - Někde nahoře.
Volá odtamtud, že nás miluje.
Tak proč ho neslyšíme? Proč myslíš?
Píj kávu.
- Chci mléko. - Nepřeháněj!
No tak jak, Christy?
Začnu takhle.
Dobře? Může být?
Možná stále žijeme v našich myslích.
Jestli takhle jsi ze mě,
to je dobře.
Proč věřím, že mě slyšíš?
Proč si myslím, že to můžeš vidět?
Fialové dřevo?! Nikdy jsem ho neviděl.
Podívejme se zblízka.
Dorazíme tam v 8 sekund?
V 8 sekund? Tam?
Ano! Stačí nějaký popud!
Poletím!
Můžu dělat, co budu chtít?
Radši se drž při zemi .
Může běžet hodně rychle.
Poradím si.
Adios...
A teď se proklínáš!
Utíkej!
Utíkej, Chrisi!
Alberte!
To je nový obraz! Plátno bylo prázdné, když jsem žil.
Jak ho můžu po smrti vidět?
Jsi expert, a udivuje tě to.
- Dlouho jsi byl s Annou před svatbou? - Ne, od první chvíle to bylo...
Splynutí duší. Je to neobvyklé, ale možné.
Souznějící duše stejně sestrojené.
I po smrti.
Spojte se přes její obrazy.
To jsem ještě neznal!
Nemůžeš ho vidět.
Nikdy ho neuvidíš.
Miluji tě!
Čí jsou to stopy?
Sám jsi je nakreslil.
Annie...
Fantazie ti teď nejsou potřebné.
Ne. Potřebuju Annie.
- Časem se to změní. - Einsteine!
Nemám čas na svých hodinkách!
Tady čas není! i přes to, nebudu míň toužit po Annie.
Tvoje city se změní. Její taky!
Neznáš nás.
Chtěl bych znát.
Marie...
Tygr
mé dcerky!
Katie ho kdysi poškrábala.
Marie je tady?
Kde?
"Tady" je tak velké, že každý může mít svůj všechsvět.
Přece ne proto jsi dosud neviděl děti?
Co to znamená, Buddo? Chci vidět moje děti!
Jestli budeš chtít, tak uvidíš.
Bolí?
A tady?
A to? Nepřestane,
Až dostaneš bonbónek.
Máš horečku, ale už klesá.
Nemusíš někam jít?
Zahrajeme si šachy?
Naučím tě to.
Naučíš?
Promiň.
Albert musí pracovat. Poslal mě za tebou.
Dobře?
Leona.
- Pěkné jméno. - Byl jsi dosud sám.
Chceš
vidět jiné? Místo?
Ano, ale po cestě dostávám závratě.
Zavři oči.
Samozřejmě, ne navždy!
O čem přemýšlíš?
- že jsem špatně oblečený. - Vypadáš dobře.
Dosud jsi maloval svůj svět. Tenhle je můj.
v našem městě musíme mít stejne vize.
Hodně práce!
Líbí se mi to.
Albert, například,
je misionář. Zachraňuje ztracené duše.
- Takové jako ta moje? - Ne.
Ty, které se sem nemůžou dostat.
Z pekla?
Asi tak. Ale ne z takového, jaké myslíš.
Já pracuji se zvířaty.
S Katie se známe už dávno.
Milovaný Chrisi. To byl divný den.
Byla jsem ráda, že jsem vydržela to nekonečné odpoledne.
Ale v domě - něco se ve mě peklo .
Kdybych téhdy nezůstala v galerii, nedostal by ses do toho tunelu.
Celá rodina umřela při autonehodách.
Chce se mi koupit revolver.
Kam letím?
Pomoct jiným narodit se na zemi.
Reinkarnace?
Albert říkal, že tě to potěší.
- trpíš ... - ztrátou ženy, že?
A dětí?
Umřely před pár lety.
Proto mám strach o ženu.
Zemřely při autonehodě.
Niania řídila. To nebyla její vina.
A žena?
Dcerka ji prosila,aby je přivezla.
Zavinil to opilý řidič.
žena si myslí, že kdyby je vezla ona,
její mateřský instinkt by zachránil...
Cítíš se dobře?
Běž, Katie!
Kde jsi teď byl?
Celou dobu tvá mysl někde krouží.
Přemýšlel jsem o někom.
Tvoje žena musela hodně milovat děti.
Velice.
A není možné někoho náhle přestat milovat.
A jaké máš vzpomínky?
Například na dcerku?
Čí je to práce!
Co z toho? I tak ses nedíval.
Jsi na tahu.
Tam jdeme po smrti?
To přání...
velmi pěkné.
- Ale přání... - To není samozřejmost.
Vím.
- Je už po půlnoci. - Ještě jsem nevyhrála.
Poprvé...
Dobře, že jsem nevyhrála. Nepodvádíš.
A když vyhraju, tak opravdu. A chceš hrát.
- Chyba je, že řekneš "stop". - Budeme hrát, dokud nevyhraješ.
Umřela 3 měsíce později.
Hráli jsme každou noc.
Byla pro mě celý svět.
Nikdy nevyhrála.
Nevypadala jsem takhle,
za svého života.
Kdysi jsme letěli do Singapuru.
Můj táta se smál na stewardku, která vypadala...
stejně. A měla jméno Leona.
Říkal,že ženy se zdají takové...
krásné.
Plné půvabu... inteligentní.
- To je pravda. - Vím.
Tak to říkal.
Přemýšlela jsem, že chci být taková, až vyrostu.
Dál hraješ šachy?
Čekala jsem na svého partnera.
Kalifornie to je zvláštní země.
Necpi se do sebevraždy, dokud tě psychiatr nenechá zavřít.
Truchliva pravda. Můj je podezřelý.
Brzo mě zavřou.
Pro mé bezpečí.
Měla jsem muže a velkou lásku, dvě nádherné děti.
lásku,
jakou je těžké dostat od života.
A pravda je taková,
že všechno skončilo!
A zůstalo mi jen skončit se sebou.
Nechci teď říkat "sbohem". Umřels. Nepovedlo se to.
Nechci říkat "sbohem".
Ale něco ti povím.
Bez ohledu na vzdálenost,
posílám ti slova lásky.
- Kdes byl? - Daleko.
Zavolali mně. Pracoval jsem.
Nevím, jak ti poděkovat.
Našels Marii.
- Jak se cítí? -Dobře. Brzo ji uvidíš.
Pozdravuje tě.
Právě teď.
Musíš projít těžkou zkouškou.
Jsem s tebou. Nejsi sám.
Annie nežije.
Zabila se.
To jsem nečekal.
Říkal jsem, že nás neznáš.
To je tak zavádějící přání souznění duší? Musí být spolu?
Ale teď je jí dobře.
Už netrpí.
- Nerozumíš. - Nemohla žít.
Kdy ji uvidím?
Nikdy.
Nikdy! Sebevrazi jdou někam jinam.
- Za co ten trest? - To není trest.
Dost vytrpěla.
Tady nejsou soudy.
Všichni jsou si rovni! Takový je systém.
Ale sebevrazi jdou do pekla?
Jestli to není osud?
Chceš bojovat?
Můžeš od toho utéct, nebo porozumět.
Peklo je pro ty, kteří neví, že umřeli.
Nevidím, co udělali,
co se s nima stalo.
- Jsou tak sobečtí... - Sobečtí?
To není Annie!
Ne. Se sebevrahy je to jiné.
Nejdou do pekla za zlý život, ale z jiných důvodů.
Každý cítí, že naše cesta probíhá přirozeným způsobem.
Annie se zničila.
A nesmíří se s tím.
Neuvědomí si, neakceptuje to, co udělala.
- Tak prožije věčnost. - Ale je v pekle.
Peklo to není jen oheň a bolest.
Opravdovým peklem je zlý život.
Jsem její souzněná duše. Najdu ji.
Ničemu nerozumíš!
Tady není čemu rozumět! Není dovoleno se tomu poddávat!
Říkals: nejsou pravidla.
A fialové dřevo?
Divíš se, že přešlo do mě?
Víc sebevrahů se chová stejně?
- To není pravidlo? - Nevím.
Víš, že Annie nechce akceptovat svoji smrt?
Vím, že sebevrazi se nevracejí!
Buď blízko, šéfe, protože jsi ještě viděl málo!
Dobře, zasloužíš si šanci. Najdeme "stvořitele".
Tak on se nevzdal?
Bylo ti řečeno,
aby ses neptal?
- Neustále. - Mně taky.
A že volně čtu. Nepotřebuji brýle.
Moje oči jsou tváří představivosti.
Uslyšíš hodně moudrých rad.
Většinou správných.
- Nelam si s tím hlavu. - Jasné.
žena tě hodně milovala?
Najdeme ji.
Ale během toho,
nic ji nepřesvědčí, že jsi to ty.
Ani to, že nežije. Její pouto je silnejší než láska.
Láska ho upevňuje!
Můžeš jí všechno říct.
i"sbohem".
I když, jestli nic nepochopí,
budeš mít ospravedlnění, že ses nevzdal.
To ti stačí.
Sám rozhodnu, co stačí.
Kdy odjedeme?
Zavři oči.
- Albert to je zlatý chlapec. - Souhlasím.
Nevěděl jsem, že má v sobě tolik soucitu.
Neznal jsem ho, když byl mladý.
Byl jsi hrdý na své děti?
Samozřejmě!
To je prostá odpověď.
Určitě!
Řekl jsem: "samozřejmě".
Bouchám na citlivé místa.
To je esence. To spojuje.
Jsi pak lepším příjemcem pro Annu.
Ona je vysílač: posílá ti myšlenky.
Cos dělal za života?
Naposledy?
Ano.
Rodíme se znovu,
Kdy jen chceme.
Naposledy
- jsem dělal to samé... - Psychiatra?
Pálí ti to!
Čekal jsi fyzické utrpení?
A co potom? Smrti?
Ne, v pekle je nebezpečí
že ztratíš mysl.
Omezuješ ho!
- Má 13 let! - vím to.
Musí se setkávat s přáteli.
Ležet před televizí.
Číst špatné knížky, které má rád!
- Myslíš si, že mu to mám za zlé? - Hůře.
On se tak obviňuje, že to má sám sobě za zlé.
Když něco neumí, cítí se nikým. To je hrozné!
Bereš mě z mé školy?
Jak můžeš?
To moje život!
Poradím si,
když se přinutím.
Musíš se více snažit.
- Kašleš na to, Iane! - Nejsem ty!
- Vraky. Co je to za místo? - To je vchod do pekla.
Dostáváš nějaké signály?
Prakticky nic.
Protože jsem myslel na někoho jiného.
To je těžké, když vidím, jak jiní lehce píší testy,
a ty jsi hloupý.
stále cítím, že jsem, horší než ty
a než jiní.
Ale to neznamená,že se vzdávám.
"Cerberos". Strážce.
Jak se cítíš?
Nejvíc mě zajímá,
jak se cítíš, když jdeš spát.
Bojím se.
Věřím ti.
Kdybych měl projít přes peklo,
chtěl bych tě mít po boku.
Je muž, kterého Ian nikdy nepozná.
Muž, kterým sám měl být.
To hezký, světlooký mládenec,
starý 25 let.
Vidím ho.
Muži mají rádi jeho společnost.
Protože je opravdovým mužem.
Má nezdolný charakter, bez kazu.
Ženy ho taky milují.
Protože je úžasný.
Šlechetný.
Loajální.
Odvážný.
To ženám imponuje.
Je skvělý manžel.
Vidím ho jako otce.
To je jeho doména.
Dívá se do očí svého dítěte,
a ono ví, že táta opravdu je vidí a ví, kdo ono je.
A dítě ví, že on je neobyčejný.
Úžasný chlap.
Nikdy ho neuvidí.
Škoda.
Vcházíme.
Ona tam může být.
Ne!
Nevcházej!
Tam není tvá matka, Iane!
Není tam, synu.
Jen s tebou bych chtěl projít přes peklo.
Výtah do pekla přijíždí.
Běž.
přej nám štěstí.
- Jdu s vámi. - Neradím ti to.
Proč?
Odkud víš, že "Albert"je Ian,
nedostatek signálů od Annie.
- Zkoncentruju se. - Neumíš to. jen hádáš.
Jedno je dobré- že žena tě miluje.
A tvůj syn
- to je nerozvážnost dětství. - Děsní psychiatři!
Scházíme na dno.
- Poslední šance. - Nikdy nebyl..
Ani ty.
Snadněji uhlídám jednoho.
- Chceš, aby se přidal? - Ne poslouchej ho.
Nepatří do rodiny.
Neopustím ho!
A když ji nepotká?
Nerozloučí se?
Sami najdeme tvoji matku!
Táto, ne! Poslouchej.
Až tam budeš,
neposlouchej ho.
Najdeš ji a dostaneš ji odtamtud.
Uděláš to.
Věřím ti.
Víš, proč jsem se stal Albertem?
Jeho jediného jsi poslouchal.
Poslouchej mě!
Přemýšlej o mámě! O tom, co se stalo, když jsme umřeli!
O tom, že ji chceš přivést zpět.
Mysli na mámu.
O tom, jak jsme umřeli.
Učím se kouřit.
Doktoři tomu říkají afirmace života.
Je to lepší, než koukání do zrcadla.
Řeklas: "rozvod".
Poslouchám.
Příliš se lišíme,
abychom byli spolu.
Proč to neprožíváš?
Proč ses nezbláznil?
Tvoje děti umřely.
Pamatuji si.
Pamatuji tě tichou v domě.
Řekl jsem si,že musím být silný.
- Kvůli mě? - Kvůli tobě.
Pro nás. Pro zásady.
Miloval jsem je. Ale ony odešly.
Máš na výběr.
život jde dál,
anebo ne.
Ty sis vybral život.
Stává se,že vyhraješ -i prohraješ.
Naše soukromé peklo.
Nebrala jsem
více než 30% od klientů!
Teď vím, kde jsem!
Dívej se, kam šlapeš!
Omlouvám se.
Kdo má léky?
Nejsem zvíře!
Vítej, synu!
Tatínku?
Synu!
Táto...
Jsi tu!
Vítej!
Nejsi mým otcem.
- Promiň. - Nevadí.
Nepřicházím.
To jen
otázka času.
- Vypadá jako pes. - Vždycky si zvolíš to nejjednodušší.
A ta? Jako servis pro 24 osob s mísou na polívku.
Ano. Anebo jako králík.
Komplikovaný králík.
Anebo rubensovské poprsí.
Vždycky se ti líbila ňadra. Různá ňadra.
Opozdíme se na tancování!
Vím, co děláš.
To je jen protest. Vím, proč nechceš jít.
Trefa.
Nezatancuješ si aspoň jednou?
Jiní muží tancují, a taky to neumí.
Když všichni tancují, cítím se strašně sama
ve středu moře hlav.
Vodopád andělů.
Trochu drahé.
Ale to je naše první výročí. Neskutečné.
Nikdy jsem nic takového neviděl.
To je moje role - vnášet nápady do tvého života.
Něco jsi mě naučil, co si budu vždycky pamatovat.
Co to je?
Zapomněla jsem.
Ano, ano, ano. To bylo: "Nikdy se nevzdávej".
nevzdávej se.
Nikdy.
Je tady.
Našel jsi ji. Skvělé.
Síla strachu vás spojila.
Bože! Náš dům?
- Vypadá jako náš dům. - Nemysli na to,to je iluze.
Tvář představ Annie.
Sebevrazi se mučí, protože se chtějí potrestat.
Neprovokuj. Uvidíš ji.
Řekni, co cítíš a odejdeš.
- Nerozkazuj mi! - Stůj!
Věděl jsem, že tady dojdeme.
- Jsi hazardér se silným egem. - Odkud to všechno o mě víš?
Říkal jsi synovi "Alberte". Kdo to byl?
Lékař, u kterého jsem byl na stáži.
Byl pro mně jako otec.
Pěkně mluvil. Skvělý úmysl.
Měl jinou specializaci před pediatrem.
- Dětskou... - Psychiatrii.
Vždycky pomalu četl.
Brýle - bez obrouček.
A zbytek mně... byl černý.
Víš, proč si tak vybíráme? Já, děti...
Opakování se nepočítá. Každé je dobré.
Ne. Starý spor úloh, autorit. Kdo je otec, kdo učitel.
Tady odkrýváme, kdo doopravdy jsme pro sebe.
Celé roky čekám na to, abych ti pomohl.
A pomáhám ti.
Ale zbytek pekla je jiný. Neubráníš Annie.
Kdybys měl ztratit duši, kdyby tě peklo pohltilo,
a to bys ji zachránit - zkoušel, budu tě podporovat.
získal jsi děti. Ony tě potřebují.
Maš 3 minuty. Ne víc, protože ztrácíš rozum.
- Jak můžu ztratit rozum? - Když její svět stane se tvým.
Téhdy není návratu.
Mysli na mámu.
O tom, že ji chceš odtud vytáhnout.
Bylo otevřeno!
Nechtěl jsem tě vystrašit.
Kdo jsi?
Soused.
Koupil jsem dům Gormanů.
Zrovna jsem se nastěhoval.
Nic jsem o tom neslyšela.
Jsi Annie Nielsenová?
Hodně o tobě mluvili.
Například, co?
že jsi talentovaná umělkyně a pracuješ v muzeu.
Jsi vdova.
Paní Gormanová milovala
tvé růže .
Byly pěkné.
Ale v okolí nespadla ani kapka deště.
Nejde...
proud ani plyn.
hodně věcí
není.
Chybí mi čisté věci a milované knížky.
Nejsou tu obrazy, na nichž jsem pracovala.
Jsou všechny v zahraničí!
Zabila jsem ho!
Je po něm.
Díky.
- Ztratily se nějaké obrazy... - Hodně mi blízké.
Takové, které mi připomínaly...
Mého muže a děti.
Proto nikdy
nevycházím.
Protože se mohou vrátit?
- přeji si to z celého srdce. - Nevrátí se.
Víš...
Když někdo umírá, tak mizí.
Moje žena se zabila,
když umřely naše děti.
Byla skvělá. Není to smutné?
- Nemusíš už jít? - Ne.
Ale jestli chceš... Chci...
Naposledy jsem viděl moji ženu na naše výročí.
Neodcházíš?
Za chvíli, protože kdybych byl ten sám problém...
To nebylo výročí svatby, jen zvláštní den,
O kterém nikdo nevěděl.
Chci něco říct.
Nemusíš odpovídat.
Tohle je jízdenka jenom tam. Pro mě.
To, že budu s tebou, ti nepomůže. A mě zabije.
Dnes je den D.
"D" jak děti...
O rozvodu.
To by bylo D.R.?
Omlouvám se za popletení.
Není to dobré. Neozýváš se už měsíc.
Cindy volala.Říkala, že na tebe čekala.
Sochaři a kurátoři se s tebou setkají, až ti bude lépe.
Řekl jsem ji, že jsi téhdy měla setkání v muzeu
a proto si nejela pro děti.
Kdyby ses vrátila, to by znamenalo, že všechno je v pořádku.
Znamenalo by to, žes zradila děti.
Řekla, žes zešílela, a já na to,
že je blbá kráva. Odhodil jsem sluchátko , urazila se.
To, co je v mysli, to je pravda.
Bez ohledu na to, jesli se o tom ví, nebo ne.
Téhdy jsem pochopil, že taky nejsem bez viny.
Ne proto, že jsem takový, jako ty
ale proto, že nemůžu se s tebou srovnávat.
Nechám tě o samotě.
nevzdávej se.
Dobře.
Usmířili jste se.
To je strašně romantické.
Ale i tak se zabila.
-Vzdala se. - Nic v tom není zlého.
- A muž - Byl zbabělec.
Být silným, nevzdávat se. Proto utekl.
Odhodil bolest, ale taky serval pouta
z milovaného člověka.
Stává se,že někdy vyhráváš a někdy prohráváš.
Kdyby viděl děti...
Říkal jsi,že nežijou.
Je možné, vidět mrtvé. Ve snech.
Jestli chceš.
Chci vidět Chrise.
Pomůžu ti. Je to lehké.
To je jako...
Malování obrazu.
Uděláme to spolu.
Zavři oči.
Neboj se.
Kdy jste se vzali?
Snad jsi neuvažovala o svatbě s někým jiným?
Stýskalo se mi po tobě.
Annie. To se děje doopravdy.
Ten člověk v zahradě
to jsem já.
Ne!
Kýmkoliv jsi,
nevezmeš mi ho!
Omlouvám se.
Musím ti něco říct. Zůstalo mi málo času.
Omlouvám se za to všechno, co jsem ti nedal.
Nikdy jsem ti nekoupil masovou bagetu navíc.
Ani tu velkou.
Nikdy jsem tě nerozesmál.
Chtěl jsem být s tebou, až budeme staří.
Dva staří, rezaví staříci se zvadlými těly.
Nakonec jsme spolu. Nad jezerem z tvého obrazu.
To bylo naše nebe.
Je proč si stýskat.
Knížky... zdřímnutí po obědě... polibky...
a hádky...Časem byly hrozné!
Děkuji ti za ně.
Děkuji ti za tvou dobrotu.
Děkuji za naše děti.
Za první chvíli, kdy jsem je spatřil.
Děkuji za to, žes byla tím, na koho jsem byl vždy pyšný.
Za tvou odvahu i trpělivost.
Za to, jak jsi vypadala, a vždycky jsem se tě chtěl dotýkat.
Bylas mým životem.
Omlouvám se za každou bolest, jakou jsem ti udělal.
Obzvláště za tuto.
- Myslels, že si tě nenajdu. - Byls tady dost dlouho.
Za tu dobu jsem pochopil, že máš pravdu.
Nemůžeš jí pomoci.
Ta cesta byla pro tebe.
Byls blízko...
Ztráty rozumu? Ano.
Na samém okraji.
Přišel jsem, abych ti řekl, že se vzdávám.
Ale ne tak, jak myslíš.
Běž domů, Ale. Řekni mým dětem, že je miluji.
Neopustím jejich matku.
Děkuji.
Kam směřujeme?
Za chvíli
se nebudeme znát.
Ale budeme spolu.
Tam, někde ke naše místo.
Dobří lidé jdou do pekla, protože si nemůžou odpustit.
Já nemůžu.
Ale můžu odpustit tobě,
že jsem zabila naše děti?
A milovaného muže?
Ne.
že každý muž, šel by do nebe, nebo do pekla, být tebou.
Ne proto, že jsem takový jako ty,
ale proto, že se nemůžu s tebou rozloučit.
Omlouvám se, že jsem tě opustil.
nevzdávej se.
Christy?
Co se tu stalo?
Je zima.
Bože, ne!
nevzdávej se, Christy!
Ne, ne, nevzdávej se!
Pamatuješ si mě?
Stává se,že někdy když prohraješ, vyhraješ.
Jak jsme se tady octli?
Podróż odbywa se, jako všechno, v úmyslu.
I když zavřeš oči,
jestli víš, kam se dostaneš.
My jsme to věděli.
Tys to věděla.
Zkoušel jsem všechno. Nepovedlo se.
Až jsi začal jít po mých stopách.
Pro lidi je nemožné to,
co nikdy neviděli.
Omlouvám se vám.
Připravena na překvapení? Ano.
To jestě není ono.
Mami?
Chceš, abychom spolu zestárli. Můžem tady?
Chci všechno. S tebou.
Staň se.
A možná se vrátíme,
abychom se znovu narodili?
Jedno tady mít nemůžeme: ještě jednou se seznámit,
znova se zamilovat...
Dělat jiná rozhodnutí.
Vyzkoušet ještě jednou.
Unikat ostrým střetům.
Neboj se o děti, přijdou.
Chci, abychom prošli.
život člověka,
jako jedno mrknutí okem. A potom, budeme všichni spolu,navždy.
Jak tě najdu?
Našel jsem tě v pekle. Nepodaří se ti to v New Jersey?
Když jsem byl mladý, potkal jsem na jezeře krásnou dívku.